Марко Ганчев
Пролетен спомен

chitanka.info

Вървях, към първата жена запътен.

Дълбоко в мен ехтеше смътен тътен

и думите й не дочух веднага,

с които тя се появи на прага.

Говореше комай защо е права,

че на мъжа си с мен изневерява,

додето всичко някъде се смеси

зад спуснати ресници и завеси.

Излязох и безкрайно ме учуди,

че хвъркаха край мене пеперуди,

че пролет бе и птиците пияни

потъваха в небесни сини ями.

На двора бяла оплодена вишна

събличаше си дрехата излишна.

Вървях и с философия младежка

се питах таз любов не е ли грешка,

падение ли е или е полет?

А всъщност беше пролет, беше пролет…

1968

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.